Prea tare?
Scuze. Eram jos, să iau niște cereale. Nu am vrut să pierd nimic.
Orașul ăsta are niște aplicații excelente pentru scannere,
dar nimic nu se compară cu dispozitivele originale...
toate butoanele și cadranele alea.
Îți place să apeși butoane. Sunt uluită.
Ai stat lipit de astea în ultimele zile.
E o săptămână mai ușoară.
Cel puțin în ce privește crima și haosul. Căpitanul Gregson n-a sunat măcar o dată.
Poate își bagă un nebun soacra într-un gater, să-ți dea ceva de făcut azi.
Vreau să vorbesc cu tine despre ceva.
Asta nu e niciodată bine.
Tatăl tău mi-a trimis un mail aseară, înainte să mă culc.
Vine în oraș cu afaceri. Vrea să luați cina.
- Ce e așa amuzant? - El.
Cina. Noi.
Tu.
Reamintește-mi, Watson... De câte ori chiar l-ai întâlnit pe om?
Niciodată.
Asta pentru că a asigurat electronic serviciile tale de companion.
- Da, dar.... - Și toată corespondența ta următoare
a fost prin mail sau prin unul din zecii de asistenți personali.
- Și? - Și află de la cineva
care a petrecut cu el mult mai mult timp ca tine...
Nu are nicio intenție să ne vadă la cină în seara asta.
Ce tot spui acolo?
pe strada Beach nr. 17.
Recepționat. Răspund mai multe echipaje.
Detective, adu-l pe 84 la locul faptei, terminat.
- Ce este? - Îmbracă-te. Plecăm.
Vrei să-mi spui ce-ai auzit?
"10-66." Codul pentru "incident neobișnuit".
Poate însemna numai unul din trei lucruri.
Locatia incidentului... Far Rockaway Beach...
indică că nu e vorba de un accident feroviar,
nici de prăbușirea unei clădiri. Rămâne o singură posibilitate.
Prăbușire de avion.
Nu mi-am dat seama că investighezi și accidente.
Trebuie să-l găsim pe căpitanul Gregson.
El e 84 pe scanner. I-am auzit vocea.
"84" e confirmarea că a sosit la locul faptei.
- Ce faci aici? - Am auzit la scanner ce s-a întâmplat.
M-am gândit că aș putea fi de ajutor.
Asta nu e o scenă a crimei, e locul prăbușirii unui avion.
Am multe talente.
Când e vorba de aviație și accidente aeriene, sunt ceva de genul unui expert.
E bine de știut, dar avem toți experții de care avem nevoie.
Asta e scena lor, nu a mea.
Departmentul e aici pentru a da o mână de ajutor.
Căpitane Gregson?
Da?
Unii privitori sunt cam prea aproape.
- Sergent, ai auzit asta? - Mă scuzați, dră...
- Molinari. - La ce ne uităm mai exact?
Problemă cu motorul? O pasăre? O problemă cu aripa?
Dră Molinari, acesta e Sherlock Holmes.
E consultant pentru NYPD. Aceasta e dra Watson.
Aveți un consultant pentru prăbușirile de avioane?
Nu, el e...
Un specialist în zona raționamentului deductiv.
Iar descâlcirea complexului lanț de evenimente
care poate transforma un triumf al inovației umane
într-un morman de rămășițe care arde mocnit în câteva secunde...
Nu mă pot gândi la o aplicație mai convingătoare ca asta.
Mulțumesc pentru ofertă, dle Holmes, dar cred că ne descurcăm.
Mergi acasă, bine?
Dacă trebuie să faci ceva, o să-ți trimit niște dosare mai vechi când reușesc să...
Să mă întorc la secție.
Holmes!
- Câți dintre pasageri erau avocați? - Toți.
- Cum de ai...? - Geanta de articole cosmetice.
E decorată cu logo-ul "VeriScript."
Asta e o companie angajată de tribunal să transcrie depozițiile.
Evident, sunt date avocaților, ca un fel de cadou promoțional,
pentru binele afacerii.
Piciorul acestui om a fost aproape amputat de o piesă din fuselaj,
dar nu e aproape niciun strop de sânge pe pantalonii lui.
Astfel de tăieturi, cât inima încă bate, ar face o mare mizerie, nu?
Ca să o spun cu blândețe.
O lovitură cu un corp bont în spatele capului.
E o lovitură destul de urâtă.
Cineva i-a crăpat capul, înainte de prăbușirea avionului.
Omul ăsta nu a murit la prăbușirea avionului...
A fost ucis.
Sezonul 1, Episodul 6 RISCUL ZBORULUI
Observă forma disctinctă a rănii, adâncimea,
gravitatea pagubelor asupra osului, materia cenușie.
Arma crimei nu a fost doar grea, a avut doi dinți în vârf.
- O cheie franceză? - Una mare.
Lovitura l-ar fi ucis instantaneu.
Dispozitivul de înregistrat a fost recuperat din cabină?
Nu încă.
Vreun martor ocular la prăbușire?
Unul, o alergătoare.
A spus că avionul se înălța, când botul s-a îndreptat brusc.
A mai urcat așa o vreme, apoi s-a cutremurat,
s-a înclinat spre dreapta și a intrat în vrie.
Mă gândeam la turbulențe sau la o defecțiune mecanică.
Poate vrei să adaugi un maniac cu o cheie franceză la lista aia.
Pasagerii erau cu toții avocați, cu aceiași pantofi albi de firmă.
Doi bărbați, o femeie.
Șansele ca unul din ei să-l atace pe celălalt
în spatele unui avion mic cu o cheie...
Poți vedea cum ar distrage asta atenția unui pilot, nu?
Doar dacă pilotul nu a fost ucigașul.
Adică pilotul s-a ridicat de la locul său pentru a ataca un pasager?
Șoferii capătă furia drumului. Un pilot poate face furia aerului?
Vrei să vii cu mine? Să vorbim cu logistica.
- Ai găsit ceva? - Nisip...
Păi, da... granulele astea nu sunt înghețate.
Nisipul natural e mai fin, mai erodat.
Primăria trebuie să fi adus camioane cu nisip pentru a stopa eroziunea plajei.
Ești teafăr? Pari puțin distrat, chiar și pentru tine.
Patru oameni sunt morți, Watson. Doar încerc să-mi fac partea.
Da, dar oricine l-a ucis pe avocatul ăla trebuie să fi murit și el la prăbușire, nu?
Evident.
Păi, dacă nu e niciun ucigaș în libertate nu înțeleg de ce mai stai pe aici.
Pentru că ucigașul nu a fost încă identificat.
Avem 3 suspecți. Morți, vii, nu contează. Doi dintre ei sunt nevinovați de crimă.
Nu crezi că le datorăm celor dragi să dovedim asta?
Absolut, dar tot ce are poliția de făcut e să găsească arma crimei.
- Apoi pot compara amprentele. - Și dacă nu o găsesc? Atunci, ce?
De asemenea, ucigașul a comis o crimă
pe un avion foarte mic cu o cheie foarte mare.
Dacă crima a fost un impuls de moment, ce căuta cheia acolo?
Dacă a fost premeditată, ce gândea ucigașul?
El... sau ea... a așteptat
până a fost într-un spațiu extrem de delimitat
cu viitoarea victimă și doi martori.
Pare un loc și un moment straniu pentru comiterea unei omucideri violente,
nu ești de acord? Numai că...
E o poveste aici, Watson.
Iar noi putem ajuta s-o spunem.
Sau trebuie să rămânem destul de ocupați pentru a rata cina cu tatăl tău?
Criminaliștii sunt pe drum să proceseze locul faptei.
Siguranța Zborului va lucra la prăbușire, noi vom lucra la crimă.
Dacă pot face o sugestie, căpitane.
Începem prin a vorbi cu oamenii
care au fost ultimii care au văzut victimele în viață.
Bună idee!
Eu și Joe eram prieteni de peste 20 de ani.
- Acesta ar fi Joe Newell, pilotul? - Da.
Erați foarte familiar cu pasagerii?
Walter Devlin a zburat destul de mult cu noi.
Dar a fost mai ales pentru cazuri preluate de el sau de firma sa.
Și asociații săi, Hank Gerrard și Ellie Wilson?
Da, l-au însoțit o dată sau de două ori, dar nu i-am întâlnit niciodată.
Nu erai pe pistă când a decolat avionul dimineață?
Compania e a mea, dar nu pilotez avioane, așa că nu sunt mereu acolo când decolează.
Prietenul tău, Joe... era genul irascibil?
- Iute la mânie? - Nu. E fost militar.
Joe era un tip calm.
Avem motive să credem că a fost un incident, imediat după decolare.
E posibil ca Hank Gerrard să fi fost atacat.
Nu înțeleg. Iar tu nu crezi că asta e posibil să fi doborât avionul?
Așteptăm ca Siguranța Zborului să-și facă raportul oficial.
Nu știu cât vă pot ajuta, dar anul trecut am pus o cameră în zona parcării,
după ce câteva mașini au fost sparte.
- S-ar putea să-i vezi pe pasageri sosind. - Ne vom uita, absolut.
Dar în ce-l privește pe Joe, tot ce pot spune e că era un om bun, un pilot bun,
și nu a avut probleme cu niciun pasager.
Dacă dl Gerrard a fost atacat, nu Joe a fost cel care a făcut-o.
Ai aflat ceva?
Numai că șeful pilotului avea o mare considerație pentru el.
Asta nu înseamnă că nu a atacat un pasager.
Tocmai am primit un mail de la secretara tatălui tău.
Ți-am spus că va da înapoi.
De fapt, se întreaba dacă putem lua cina la Lure, la 6:00.
Știu că voi aveți problemele voastre, dar cred că e important să mergem.
Normal că crezi asta. El îți semnează cecurile.
Adu-mi aminte, cum plătești pentru casa din piatră roșiatică?
Evident îi pasă de tine. Dacă n-o făcea, nu te-ar fi trimis la dezintoxicare,
și în mod sigur nu m-ar fi angajat să lucrez cu tine.
Sunt pe cale să-ți deschid ochii legat de câteva aspecte,
așa că te rog să mă asculți cu grijă.
Unu: tatălui meu nu-i pasă de mine.
Face ceea ce face dintr-un sens al obligațiilor familiale. O mare diferență.
Doi: nu-i pasă de tine sau de ceea ce crezi tu.
Întâlnirea cu tine ar fi o formalitate.
Și trei: așa cum ți-am spus, preocuparea ta e nejustificată, pentru că nu are
nicio intenție să apară în seara asta.
- Cum e posibil să știi asta? - Pentru că e absent în serie.
Genul patologic care face și încalcă promisiuni.
A fost așa de când eram mic. Mă păcălești o dată, rușine mie.
- Mă păcălești repetat... - Holmes!
Am ceva pentru tine și pentru căpitan.
Căpitane, tocmai am vorbit la telefon
cu unul din partenerii juniori de la firma lui Walter Devlin.
A spus că Devlin, Hank Gerrard și Ellie Wilson
mergeau într-un loc retras din Martha's Vineyard pentru a lucra
la un caz împotriva unei companii numite Carmanto Foods.
Au existat acuzații că înlocuitorul zahărului companiei provoacă cancer.
Reclamanții cereau plata unor pagube de 100 de milioane.
Se pare că erau multe conflicte interne
între cei 3 avocați morți despre cum să procedeze.
Era cineva furios în particular pe victima crimei, Hank Gerrard?
De fapt, da. Se contrazicea cu șeful său, Walter Devlin.
Devlin înclina spre o înțelegere, Gerrard vroia continuarea luptei.
Au avut câteva contre zgomotoase la birou.
Tipul cu care am vorbit zicea că Gerrard urma să fie concediat de nu dădea înapoi.
Se pare că avem un suspect principal.
Asta tot nu explică de ce șeful unei firme de avocatură de succes
ar fi adus o cheie franceză la bordul unui mic avion.
E posibil să fim pe cale să aflăm.
Dra Molinari de la Siguranța Zborului.
Tocmai a fost găsită cutia neagră a avionului.
Key Star 2-8-3 Hotel Foxtrot, declară-ți poziția.
Ăsta e turnul de control.
- Key Star 2-8-3 Hotel Foxtrot... - Ăsta e pilotul, Joe Newell.
trei suflete la bord, zbor de 90 de minute.
Mulțumesc, Key Star. Ești liber să urci la 3,400.
Ce naiba e cu tine, Hank?
- Ai idee care e miza aici? - Trebuie să auzi transmisia.
Crezi că voi trece cu vederea ca asta?
Gata, Walter! Pilotul trebuie să audă transmisia.
Walter Devlin, Ellie Wilson.
Întoarce-te aici și putem vorbi despre asta.
Key Star către ATC, care e vectorul meu cel mai bun?
Nu-l poți proteja pe Hank, Ellie. Nu față de mine.
Ce naiba? Ce se întâmplă acolo, în spate?
- Nu! - Fir-ar să fie!
Key Star către ATC, avem o urgență. Doamne!
ATC către Key Star: poți menține altitudinea?
Negativ.
Ridică-l! Ridică-l!
Nu-mi vine să cred, dar se pare că aveai dreptate.
Nu, greșeam. Nu a fost nicio luptă.
- Dar poți auzi... - Un întreg monolog.
Dl Gerrard nu a scos o vorbă.
Dar partenerul junior cu care ai vorbit
a spus că el și Devlin erau predispuși la neînțelegeri.
Totuși, în dimineața asta, Hank Gerrard nu a scos
nici măcar un cuvânt în privința asta. De asemenea, presupun
că dacă oamenii tăi ar fi găsit arma crimei până acum, ne-ai fi spus.
Pare ciudat, dat fiind că fiecare bucățică din epavă
pare să fie la locul ei.
- Ar fi putut ajunge în apă. - Nimic altceva nu pare să fi ajuns.
Bine, dar cum explici dialogul inițial al pilotului cu turnul de control?
El a spus, și citez, "Trei suflete la bord". Trei. Nu patru.
Ar fi putut spune că are 3 pasageri.
Adesea piloții nu se includ și pe ei în numărătoare.
- Cred că ăsta a făcut-o. - Ce vrei să spui?
Că nu știa că Hank Gerrard era în cabină?
Spun că Hank Gerrard nu era în cabină.
Dar asta e imposibil. Trupul său era printre resturi.
Dă-mi voie, dacă se poate, să fac o altă interpretare a probelor.
Hank Gerrard nu a fost ucis în avion.
A fost ucis în altă parte, și mai devreme în dimineața asta.
Ar explica lipsa apariției cheii franceze, pentru că nu era în avion.
Pentru că locul crimei și locul prăbușirii sunt două locuri complet diferite.
Ucigașul l-a ciomăgit pe dl Gerrard, apoi, din motive încă necunoscute,
i-a ascuns trupul în cală.
Dl Devlin, a presupus că Gerrard a ratat zborul,
așa că și-a sunat colegul absent pentru a-l certa.
Asta ar explica de ce nu auzi vocea lui Gerrard pe înregistrare,
pentru că tirada lui Devlin era un mesaj vocal.
Dra Wilson încearcă să-l calmeze pe Devlin.
Îl conduce spre spatele avionului.
Niciunul din ei nu știa că era un cadavru de 90 kg,
doar la câțiva centimetri sub picioarele lor.
Bruscul dezechilibru de greutate face avionul să intre în picaj.
Ați recuperat telefonul dlui Gerrard?
Da, dar e stricat.
Se poate?
Dacă am dreptate... va avea un nou mesaj vocal.
Ce naiba e cu tine, Hank? Ai idee care e miza?
Trebuie să aud transmisia.
Crezi că te voi lăsa să scapi? Mai gândește-te!
Dl Devlin și dra Wilson nu l-au ucis pe Hank Gerrard.
Nici măcar nu știau unde era.
Joe Newell, un pilot experimentat,
ar fi știut să aranjeze greutatea suplimentară
a acelui cadavru din cală și ar risca exact
genul de accident care a avut loc.
Ei poate sunt morți,
dar persoana care l-a ucis pe Hank Gerrard nu este.
Avem un criminal cât se poate de viu de găsit.
Care a fost logica ucigașului? De ce să îndese cadavrul lui Gerrard
în cala avionului, așa cum ar face cu un bagaj?
În mod sigur știa că va fi descoperit când avionul ajungea la Martha's Vineyard.
A vrut să fie găsit? Dacă da, de ce? Se vroia a fi un fel de mesaj?
- Dacă da, către cine? - Îți pot pune o întrebare?
- Te pot opri? - Ți-e frică să zbori?
Dorința ta de a ancheta acest caz n-a avut logică la început.
Din câte știai tu, a fost numai un accident.
Dar apoi, dimineață, la locul prăbușirii, nu ai fost tu însuți.
"Eu însumi"?
Ai fost distras de nisip... Pe o plajă!
Și uită-te la tabla aia.
În mod normal ai fi pus pe ea fiecare poză pe care o aveai de la locul prăbușirii.
În schimb, sunt doar imagini ale avionului așa cum era.
Deja am examinat pozele alea, și nu au transmis nimic.
Din moment ce ești un fost chirurg, și nu un fost psiholog,
ce zici să nu mă mai analizezi? Bine?
Cum ai ajuns de la Londra la New York?
Bine. Poate îmi va spune tatăl tău în seara asta, la cină.
Tocmai am vorbit cu proprietarul Key Star Charters, Charles Cooper.
Au înregistrarea de la camera lor de securitate.
A spus că e ceva pe ea ce ar trebui să vedem.
Asta e cu vreo 45 de minute înainte de decolarea avionului.
Ăsta e dl Gerrard.
Nu știu cine e celălalt tip, dar, evident, el și dl Gerrard au vorbit.
- E lipiciul, nu? - E o crimă pentru simțurile mele.
Ca să nu mai spun că am ordine stricte să nu mă droghez.
Biroul ăsta e ca o mare pungă pentru aurolaci.
10 minute mai târziu, pleacă singur.
Acum știm că dl Gerrard a sosit aici viu și nevătămat.
Bănuiesc că tot aici a fost ucis. E înregistrat și din alt unghi?
Scuze. Cealaltă cameră s-a stricat acum câteva săptămâni.
- Încă n-a fost reparată. - Dle Cooper, vreau ca dvs și domnul...
- Barts. - ...Barts să ieșiți puțin.
Între timp, voi duce înregistrarea experților noștri,
să vedem dacă-l pot identifica pe bărbatul misterios.
- Vreun noroc cu curățarea imaginii? - La fel ca și cu examinarea hangarului.
Niciun semn de vreo crimă comisă acolo.
Nicio lămurire cu privire la trăsăturile faciale ale amicului nostru gras de aici.
Pe de altă parte, s-ar putea să știu unde lucrează.
"Arm To?"
Carmanto Foods... nu e asta compania
pe care Gerrard și colegii săi o dădeau în judecată?
Aproape oricine care lucra acolo ar fi avut motiv.
Din păcate, bărbații rotofei de la conducerea companiei sunt cu zecile.
Totuși, suspectul nostru are o trăsătură distinctivă:
pagerul din anii '90 de la cureaua sa.
O să încep să mă pregătesc pentru întâlnirea cu tatăl tău.
Ultima șansă să vii cu noi la cină?
Ultima șansă să accepți că nu va fi nicio cină.
Tata... nu apare... niciodată! Spune-o cu mine, Watson.
- Poate vei înțelege. - Sherlock...
El e ca Lucy cu fotbalul. Tu ești Charlie Brown.
Oamenii nu fac planuri doar pentru a le strica.
Oamenii, nu. Tata o face.
Ca să știi, ăla nu e un pager. E o pompă de insulină.
Bărbatul tău misterios e diabetic.
Ed Hairston?
Detectivul Bell, NYPD. Acesta e colegul meu, dl Holmes.
Am vrea să vă punem câteva întrebări despre relația dvs cu Hank Gerrard.
Îmi pare rău... Nu știu cine e.
Ciudat. Firma lui vă dă compania în judecată pentru 100 de milioane.
Ceva despre un înlocuitor al zahărului care provoacă cancer.
Avem imagini care vă arată vorbind cu dl Gerrard la Key Star Charters,
în parcare, cu puțin înainte ca cineva să-i crape capul,
și să-l îndese în cala unui avion mic.
De fapt, așa v-am găsit. Am văzut logo-ul firmei pe tricoul dvs,
pompa de insulină de la curea, am dat câteva telefoane.
E un pic ironic, nu?
Un diabetic care lucrează pentru o companie care face zahăr prost?
Nu înțeleg. Am auzit la știri că Hank a fost ucis în prăbușire.
Acesta ar fi același Hank pe care nu-l cunoașteți?
L-am cunoscut. Oarecum. Îl ajutam.
Arătându-i părului său ce e în interiorul craniului?
S-a întâmplat la cazul ăsta.
I-am dat informații pentru a le folosi împotriva lui Carmanto.
Sunteți un informator?
Hank era furios pe mine că refuz să depun mărturie.
Carmanto a oferit o înțelegere. Credeam că e mai mult decât corect.
Șeful lui Hank era tentat s-o accepte, dar Hank vroia mai mult.
El...
Ieri mi-a cerut să mă răzgândesc și să depun mărturie. I-am spus că nu pot.
Ne-am certat. Și am plecat.
Nu am ridicat mâna la el.
Compania știa că înlocuitorul zahărului era mortal.
Carmanto a îngropat dovada, convingând pe toată lumea că nu avea nimic.
Arăta ca zahărul, avea gust de zahăr...
Dar nu era zahăr.
Mulțumim pentru timpul acordat, dle Hairston. Vom ține legătura.
Credeam că ai spus că tipul era cel mai puternic suspect.
Acum, că l-am întâlnit, știu că e cel mai slab suspect al nostru, la propriu.
Ai văzut cât de greu i-a fost să deschidă cutia de medicamente?
Și?
Diabetul de tip 2 poate afecta semnificativ puterea de apucare, mai ales la bărbați.
A lui e atât de rea, că și-a cumpărat materiale pentru birou adaptate:
pixuri ergonomice enorme, un suport de carte.
N-avea cum să înhațe și să mânuiască
cheia franceză grea care l-a ucis pe Hank Gerrard.
- Deci, cu alte cuvinte, nu avem nimic. - Nu. Avem nisip.
Mulțumesc. Dl Holmes?
Dra Watson, presupun.
- Ai ajuns devreme. - Nu așa devreme ca dvs.
Mă bucur să vă cunosc, în sfârșit.
Zadie Smith e una din autoarele mele preferate.
Lasă-mă să ghicesc... Fiul meu parchează mașina?
Nu, nu-i nimic, dră Watson. Nu e nevoie de scuze.
Adevărul e că aș fi fost mult mai surprins dacă ar fi venit.
Am pus la fel de multe cărămizi ca și el în zidul dintre noi.
Deci.. Ce mai face băiatul?
Bine, de fapt. Cred că a început să se descurce cu viața post-dezintoxicare.
Adică, nu lucrează la ore sănătoase, dar munca îl ține ocupat, concentrat.
Deși, a-l face să meargă la ședințe poate fi complicat.
E foarte încăpățânat. Întotdeauna a fost.
Îmi amintesc când era mic, se cățăra pe gardul din jurul proprietății,
și mergea din stâlp în stâlp.
L-am avertizat că era periculos, dar nu m-a ascultat,
Apoi a căzut, și a aterizat pe încheietură.
O chestie urâtă. Osul i-a ieșit prin piele.
Dar, în ciuda durerii, a aranjat osul și și-a bandajat singur rana.
În următoarele zile a purtat tricouri cu mânecă lungă.
Toate astea pentru a nu recunoaște că tatăl său avea dreptate.
Glumiți!
A sfârșit cu o cicatrice, chiar aici.
Dacă țin bine minte, a acoperit-o cu unul din tatuajele sale trăznite.
Mă bucur că facem asta.
Am avut mulți clienți diferiți, dar Sherlock e în mod sigur... unic.
Sunt atât de multe lucruri pe care vreau să le știu despre el.
Sunt bucuros să răspund la orice întrebare ai avea.
V-ați supăra dacă v-aș întreba ceva pe dvs mai întâi?
Cum e sexul?
- Mă scuzați? - Sexul. Tăvăleala.
- Îi place? - Nu înțeleg.
Mi s-a spus că e o parte a "serviciului" oferit de tine.
Satisfacerea oricărei nevoi a clientului tău.
De ce altceva ți-ar plăti cineva sumele astea exorbitante?
Nu ești dl Holmes, nu?
- Nu-mi vine să cred. - Îmi pare rău, eu doar...
Dacă ți-ai fi văzut fața...
- Cine ești? - Un actor.
Unul într-o situație delicată.
Dl Sherlock al tău m-a angajat de la managerul meu.
A spus că nu ar fi o problemă dacă aș lua locul tatălui său, pentru că...
- ...tata nu apare niciodată. - Tata nu apare niciodată.
Discutam mai devreme cu un suspect despre un îndulcitor artificial.
Da, arată și se simte ca zahărul obișnuit, dar nu este.
Sunt diferențe mici, unele cancerigene în cazul ăsta,
dar m-am trezit gândindu-mă la un nisip neobișnuit
pe care l-am observat la locul prăbușirii.
Era nou, nu fusese încă degradat de elementele naturii.
Întâi m-am gândit că primăria adusese camioane cu nisip
pentru a compensa eroziunea plajei.
Dar, conform, Departamentului Parcurilor, nu mai făcuseră asta la Far Rockaway
de peste un an. Cum a ajuns nisipul acolo?
În rezervorul de combustibil.
Nisipul aruncat în rezervor s-ar așeza inițial la fund.
Avionul ar decola fără dificultate.
Dar... în timpul zborului,
tot mai multe granule ar fi aspirate de filtru,
colmatându-l și lăsând motorul fără combustibil în plin zbor,
indiferent de greutatea suplimentară a cadavrului lui Hank Gerrard.
Crezi că avionul era destinat să se prăbușească.
De fapt, dră Molinari, din clipa asta, știu că era sortit să se prăbușească.
La fel ca granulele dezghețate pe care le-am văzut la locul prăbușirii.
Arătau și păreau a fi nisip, dar nu erau.
Granulele astea conțin mai ales siliciu, nisip comercial.
Cineva a sabotat avionul.
Probabil aceeași persoană care l-a ucis pe Hank Gerrard.
Dacă Hank a dat peste sabotor?
E mai ușor să-i crăpi capul decât să-i explici de ce turnai nisip în rezervor, nu?
Apoi mai e doar problema ascunderii cadavrului.
Are logică alegerea calei avionului,
dacă avionul era sortit oricum să se prăbușească.
Atâta timp cât se prăbușea în apă.
Ceea ce s-ar fi întâmplat pe drum spre Martha's Vineyard.
Urmele de nisip ar fi fost spălate de apă.
În schimb, s-a prăbușit prematur, din cauza dezechilibrului de greutate.
Deci, știm de ce cadavrul lui Hank Gerrard a fost îndesat în cală.
Întrebările sunt: cine l-a pus acolo,
și de ce au vrut să prăbușească avionul?
Traducerea și adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: www.titrari.ro
Ai ajuns acasă devreme.
Te-ai bucurat de timpul petrecut cu dragul de tata?
Haide, Watson, arată puțină apreciere pentru o farsă bine jucată.
Pentru a face asta, trebuia să fiu absolut sigur că tata nu apare.
Ți-am spus că nu o să apară, nu?
Doar de curiozitate, cum s-a scos bătrâna panaramă de data asta?
Sigur ți-a trimis până acum un mail cu scuze.
- A fost chemat... - Cu afaceri importante, da.
E veche, dar bună.
Oricum, mă bucur că te-ai întors.
Mi-am dat seama mai devreme în seara asta că avionul ăla a fost sabotat.
Veștile bune sunt că am verificat dosarele de la Key Star Charter
și cred că am găsit o bizarerie matematică
care m-a îndreptat în direcția unui suspect.
Aș vrea să merg și să-l confrunt. Deci...
Te-am așteptat. Ar trebui să fii recunoscătoare.
Dacă vrei să te duci să bați la ușa unui criminal, îți sugerez să suni la poliție.
Mă duc la culcare.
Ar fi trebuit să ai încredere în mine când ți-am spus că nu o să apară.
Să am încredere în tine?
Sunt lipită de tine de săptămâni de zile,
și ai refuzat să împarți chiar și cea mai mică bucățică din istoria ta personală.
Știi ceva, Sherlock? Nu am încredere în tine.
Pentru că, mulțumită ție, încă suntem practic niște străini.
Dl Holmes, nu?
Dle Barts, mă bucur să vă revăd.
Nu mi-ați spus când ne-am întâlnit că sunteți unul din piloții de la Key Star.
- Da, sunt. E asta o problemă? - Nu pentru mine, nu.
Dar pentru colegul dvs recent decedat, Joe Newell, poate.
Nu înțeleg.
Văduva lui Joe Newell mi-a spus că voi doi ați avut...
o ceartă urâtă la telefon săptămâna trecută.
N-a vrut să-i spună despre ce-i vorba. A spus doar că problema a fost rezolvată.
Nu a fost nimic. Da, i-am suflat unul din clienții regulați.
Un tip bogat care zboară în D.C. săptămânal. Dă bacșișuri bune.
Joe a fost furios, dar ne-am lămurit.
Ne gândeam că cearta a fost legată de altceva.
Vedeți dvs, când mi-am dat seama că avionul lui Joe a fost sabotat,
mi-a trecut prin cap că sabotorul a avut o poliță de plătit,
nu împotriva unuia dintre pasageri, ci asupra liniei aeriene însăși.
Am săpat în niște dosare luate de Siguranța Zborului de la Key Star,
și am observat ceva straniu.
De fiecare dată când tu, Owen Barts, ai pilotat un avion dinspre Miami,
ai înregistrat o greutate la bord de exact 66 de livre
peste greutatea pasagerilor și a bagajelor lor.
E doar o greșeală matematică.
Aceeași greșeală matematică, făcută din nou și din nou,
numai când te întorci din Miami, Florida.
Nu. Taxai o greutate suplimentară.
Trebuia s-o faci, pentru că calculele precise de greutate
sunt critice când determini cantitatea de combustibil necesară pentru un zbor.
Dar de ce exact 66 de livre? E un număr straniu.
Până când faci conversia.
66 de livre sunt echivalentul a exact 30 kg.
Un număr rotund și frumos pentru trafic de cocaină, nu?
Ce s-a întâmplat? A aflat Joe și a vrut o felie?
Puțin probabil, dată fiind reputația sa, trecutul militar.
Mai probabil te-a amenințat că merge la autorități, dacă nu te oprești.
Oricum ar fi, ai pus la punct prăbușirea avionului pentru a elimina amenințarea.
Problema a fost că Hank Gerrard te-a surprins asupra faptei.
Ai improvizat. L-ai ucis.
I-ai ascuns cadavrul în cala unui avion despre care știai că se va prăbuși.
E o... adevărată poveste.
Există o singură problemă.
Nu am fost în apropierea hangarului dimineață. Am fost cu șeful meu, Charles.
I s-a calat motorul la mașină și am trecut pe la el pe acasă să-l ajut.
Nu mă crezi? Întreabă-l! Îți va spune.
Nu-l puteam ucide pe dl Gerrard sau să sabotez avionul ăla.
Sfinte...
Aveai dreptate.
Ieri, când ai sugerat că mă atrag prăbușirile de avioane.
De-asta am fost atras de caz.
Nu am o fobie.
Nimic atât de ilogic. Doar...
Cantitatea pe care o văd când mă urc la bordul unui avion...
Pilotul pare sigur pe el, dar detectez un ușor tremur al mâinilor.
E agitat. Ascunde ceva? Dacă da, ce?
Dacă a băut câteva pahare să-și potolească nervii?
Dar mecanicul care face o a doua ultimă verificare?
De ce pare atât de nefericit? Își urăște slujba?
- Dacă o urăște, câtă grijă are? - Am înțeles!
Încă mai ești șucărită pe mine?
Încercam să-ți demonstrez încrederea mea în tine.
Cum?
Spunându-mi ceva de care deja mi-am dat seama?
Vrei mai mult?
- Detectiv Bell? - Tocmai m-a sunat Charles Cooper.
E pe drum spre secție. M-am gândit că vrei să ni te alături.
Owen m-a sunat aseară, panicat.
- A spus că are nevoie de ajutorul meu. - Iar e lipiciul.
E mai rău de data asta. E ca și cum ar fi făcut baie în el.
Mi-a spus că a făcut o mare greșeală.
Că s-a folosit de avioanele companiei pentru a face trafic de droguri.
Dle Cooper, sunteți bine? Păreți puțin palid.
Nu, cred că sunt șocat. Adică...
Owen a lucrat pentru mine ani de zile. Mi-a fost prieten. Exact ca Joe.
Dar mi-a spus că Joe și-a dat seama
și a amenințat să cheme poliția dacă nu se oprește.
Dar Owen nu a vrut să se oprească, așa că...
el...
Dle Cooper, v-a spus Owen că a avut ceva de-a face cu prăbușirea avionului?
A vrut să vă spun că era cu mine
în momentul uciderii dlui Gerrard.
- Dar nu a fost. - Ne puteți scuza o secundă?
Trimite o echipă acasă la Owen Barts imediat.
O să sun să cer un mandat.
Cerneala va fi uscată înainte să intrați pe ușa lui.
Da, dle.
- Nu e Barts? - Sunt multe sertare răvășite.
Se pare că a împachetat în grabă.
Nici mașina lui nu e... o Toyota Camry albastră.
Am dat-o în urmărire.
Ce e ciudat e ce "e" aici.
Judecând după dimensiuni, aș spune că e
mai mult ca sigur arma folosită pentru a-l ucide.
Stai să văd dacă am înțeles. Owen Barts îl ucide
pe Hank Gerrard cu cheia sa, dar nu scapă de ea într-un loc unde n-o vom găsi.
Nici măcar n-a curățat-o.
- O lasă, pur și simplu, în garaj? - Cum spuneam, ciudat.
- Nu numai ciudat. - Incredibil de ridicol.
Ce e aia?
Spartina patens.
E un gen de iarbă care crește numai în apă sălcie.
Sălcie?
E o combinație de apă proaspătă și sărată.
E încă un pic umedă.
Ceea ce înseamnă că cheia a fost în apă...
recent.
Cred că cineva a scăpat de ea
și a recuperat-o...
ULEI SINTETIC DE MOTOR
și a plantat-o aici.
Probabil imediat după ce l-au ucis pe Owen Barts.
Înțeleg de ce crezi că cheia a fost plantată,
dar ce te face să crezi că Barts e mort?
Mașina lui.
Ai spus că e o Camry? O alegere practică și solidă.
Dar uită-te la asta... Ulei de motor sintetic.
E ultima inovație.
E folosit pentru a menține alunecarea în motoarele de ultimă generație.
Nu motorul cu 4 cilindri al unei Camry.
Imaginează-ți că ești Owen Barts.
Tocmai ți s-a spus de către șeful tău,
Charles Cooper, că nu-ți va susține alibiul
pentru uciderea lui Hank Gerrard.
Decizi s-o ștergi.
Te grăbești acasă... împachetezi lucrurile,
și apoi decizi să lași ceea ce pare a fi între 50 și 100.000
din dolarii câștigați cu greu din trafic de droguri în garajul tău.
Nicio șansă!
Cine altcineva ar fi avut de profitat
din operațiunea de traficare la Key Star Charters?
Cine altcineva l-ar fi văzut pe Joe Newell ca pe o amenințare
și avea cunoștințele necesare pentru sabotarea avionului?
Același tip care ne-a spus că Owen Barts i-a recunoscut totul.
Charles Cooper.
Nu știu de câte ori să vă spun.
Owen m-a sunat aseară.
Mi-a spus că a sabotat avionul lui Joe.
Îmi pare rău că nu-l puteți găsi.
Ai văzut vreodată un mincinos mai jalnic?
Ești sigur că el a făcut tot ce-ai spus c-a făcut?
Observă paloarea, transpirația, inabilitatea menținerii contactului vizual.
- Toate sunt semne ale înșelăciunii. - Și niște condiții medicale grave.
Zic și eu, tipul arată ca și cum e pe moarte.
E ucigașul nostru și sabotorul nostru.
Acum e doar o chestiune de a-l face să recunoască.
Vorbește cu noi!
S-a întâmplat ceva?
Nu, doar că nu am mai observat până acum cicatricea aia, asta-i tot.
Cum te-ai ales cu ea?
Un accident în copilărie.
Am căzut de pe un gard.
O fractură gravă, de aici cicatricea.
Tocmai mi-am amintit că am uitat să fac un comision.
O să fii bine singur pentru o vreme?
Cumva, o să supraviețuiesc.
Să luăm o pauză. Bell, să mergem!
- Probleme? - Nu va recunoaște.
Dar e pe cale s-o facă, se vede. Transpiră, îi tremură mâinile.
L-am atacat cu tot ce-am avut. Nu se va clinti.
Pentru că știe că nu avem nicio dovadă.
Poate că înscenarea făcută lui Owen Barts n-a fost perfectă,
dar știe că nu putem arăta că el a avut ceva de-a face cu asta.
- Ce e? - A intrat acum în tine. Lipiciul ăla.
Probabil de-asta arată așa bolnav. Vaporii ajung finalmente la el.
- Ăla e paharul lui Cooper, corect? - Al treilea, dacă-ți vine să crezi.
- Nu-i mai da. - Nu, nu, nu.
Cred că ar trebui să-i aduci o carafă.
Mă întrebam dacă m-ai putea ajuta...
- Alistair. - Dră Watson.
Ce surpriză!
Dar dacă ești aici pentru un bis...
Știu că nu ești un simplu actor angajat de Sherlock.
Îl cunoști.
M-a angajat prin agentul meu. Nu l-am văzut niciodată...
Povestea aia pe care mi-ai spus-o, cea despre încheietura ruptă. Era adevărată.
Nu ți-ar fi spus asta niciodată dacă erai un simplu actor.
Mai ales pentru a juca o farsă stupidă.
Cum m-ai găsit, dacă nu te superi că întreb?
Chitanța pe care ai scăpat-o. Avea pe ea numele acestei librării.
Ai o reducere de 20%. Membrii primesc 10.
Mi-am dat seama că trebuie să lucrezi aici.
Ai petrecut ceva timp cu el, nu-i așa?
Chiar sunt actor, știi.
În Londra, am avut un mic rol într-o piesă radiofonică.
Da, încă mai avem de-astea peste baltă.
Sherlock mi-a scris o scrisoare când avea 10 ani, spunând că numai eu,
din toată distribuția, am prins cu adevărat accentul de Yorkshire.
Da, am crezut că era ciudat.
Dar, de asemenea, am fost foarte flatat.
Într-un final, ne-am întâlnit, așa că l-am putut antrena la nuanțe.
Am devenit prieteni.
- Sherlock nu are prieteni. - Nu în sensul tradițional.
Dă semn și dispare, apare în momente ciudate,
pentru a face cereri scandaloase și foarte specifice.
Cu tot respectul, nu-mi sună a prietenie.
Atunci ar fi bine să-ți revizuiești definiția.
Nu te poți aștepta de la Sherlock Holmes să relaționeze cu tine la fel ca alții.
În clipa în care o vei face, va ieși din viața ta, și tu te vei simți mai săracă.
Îți dai seama de asta, nu?
- Ți-a spus despre mine, nu? - Da.
- Știi care e slujba mea? - Știu.
Și, dacă contează...
Mă bucur mult că te are pe tine.
L-ai întâlnit când se droga?
După ce am venit prima oară aici în '06, am ținut legătura mai ales prin mail.
Știam că face asta din când în când, dar eram sigur că va scăpa de asta.
Acum 9 luni, a apărut noaptea la apartamentul meu,
atât de drogat, că abia vorbea.
I-am aruncat drogurile, și am avut grijă de el o zi. A fost foarte...
dificil pentru mine să-i văd mintea atât de tulburată.
Abia putea rămâne conștient.
Și tot bolborosea la nesfârșit același nume...
- Ce nume? - Nu contează.
L-am întrebat a doua zi despre el.
- M-a asigurat că nu însemna nimic. - L-ai crezut?
Uite... Vreau să-l ajut, dar cred că știi cât de dificil poate fi asta.
Credeam că, dacă aș putea sta de vorbă cu tine,
că poate m-ai putea ajuta să înțeleg mai bine...
ce să fac.
Oricum...
mulțumesc...
pentru timpul acordat.
Scuze dacă te-am deranjat.
Dră Watson?
Am o suspiciune puternică că acel nume însemna mai mult decât pretindea el.
Cred că ar trebui să-l știți.
Dle Cooper... Mă bucur să vă revăd.
- Aveți nevoie să urinați? - Poftim?
Aveți nevoie să urinați?
Nu, sunt bine, mersi.
Aseară, când te-ai luptat cu complicele tău, Owen, te-a lovit cu ceva.
- Un cuțit de bucătărie, poate? - Pardon?
Evident, tu... l-ai aranjat mai bine, dar dată fiind paloarea ta,
aș spune că rana a fost semnificativă.
Te-am crezut mai devreme, când spuneai că ești în șoc.
Dar acum cred că e vorba de altceva:
pierdere de sânge.
O jumătate de litru sau un litru, de-ar fi să ghicesc. De-asta ești așa însetat.
Corpul tău trebuie să înlocuiască fluidele pe care le-ai pierdut.
Dacă nu e asta, atunci ai fi cerut să mergi la baie cu ceva vreme în urmă.
Scuze, dar tu mă crezi un ucigaș, pentru că nu am mers la toaletă?
Asta și lipiciul. Puți de la el.
Inițial am presupus că ai scăpat din el pe haine...
Dar acum, că știu de rană...
- Ce rană? - Cea de sub hainele tale.
Cea pe care ai închis-o cu adezivul
pe care-l folosești la construirea modelelor de avioane.
E un vechi truc militar.
Medicii de campanie îl folosesc pentru a închide o rană când nu au timp s-o coasă.
L-ai folosit pentru a evita un drum la spital,
pentru că nu ai vrut rana aia trecută la dosar.
Știi, cred că v-am acordat destul din timpul meu pentru azi.
Bine. Vrei să pleci? Nu-i nicio problemă.
Doar dă-ți cămașa și pantalonii jos, arată-ne că mă înșel.
M-am tăiat aseară în hangarul meu cu o bucată ascuțită de metal.
Vroiam să merg să mă coasă, când a sunat Owen.
Eram supărat. Și am mai folosit lipici pe o tăietură înainte, deci...
Să spunem că el are dreptate, dle Cooper.
Cât sânge crezi că a ajuns pe cadavrul lui Owen?
Știi cât de ușor ne va fi să te legăm de uciderea sa, când îl vom găsi?
N-am omorât pe nimeni!
- Și nu e niciun cadavru. - Normal că e.
Știu chiar și unde să-l găsesc. Jamaica Bay sau Alley Pond Park.
A fost cheia franceză. Ai aruncat-o într-un loc cu apă sălcie,
după ce l-ai ucis pe Hank Gerrard.
Singurele locuri din New York sunt cele de care ți-am spus.
Aseară, când Owen te-a sunat și ți-a spus că eram pe urmele lui,
pentru trafic de droguri și sabotaj, ai mers și ai recuperat-o.
Tu l-ai ucis,
și apoi ai lăsat-o în garajul lui, ca să dăm toată vina numai pe el.
O înscenare cam proastă, dacă mă întrebi pe mine, dar ești rănit.
Deci... uite cum stă treaba, dle Cooper.
Știu că l-ai omorât pe Owen Barts,
așa cum știu că l-ai ucis pe "prietenul" tău Joe Newell și pe pasagerii săi.
Mai știu și că-ți place să ascunzi lucruri în apă sălcie.
Acum, un cadavru e mult mai greu ca o cheie franceză,
dar nu aveai cum să sapi o groapă aseară.
Jamaica Bay și Alley Pond Park sunt niște zone foarte mari,
dar NYPD plănuiește să le cerceteze pe amândouă.
I-ai putea scuti de multă pierdere de vreme și de multe probleme,
și să le spui unde e Owen, sau poți continua să minți.
Chestia e că, dacă minți, vei da procurorului
mai mult timp pentru a se gândi să facă din ăsta un caz federal.
Unchiul Sam nu e prea drăguț cu oamenii care doboară avioane.
Pedeapsa cu moartea e o posibilitate reală.
Sfatul meu? Spune-ne tot ce știi.
Mărețul stat New York te va condamna doar pe viață.
Să înțeleg că ai reușit cu cazul contra lui Charles Cooper?
Poliția a reușit. Eu doar am dat o mână de ajutor.
O mare mână de ajutor, dar numai atât.
Ce este? Arăți ciudat.
Bănuiesc că e din cauza întrebării pe care vrea să ți-o pun.
- Legată de trecutul tău. - Minunat!
Tu aștepți aici, eu mă duc în camera mea, închid ușa.
În clipa în care ești foarte sigură că nu te pot auzi, pune întrebarea.
Știu despre Irene.
Vreau să-mi vorbești despre ea.
Traducerea și adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: www.titrari.ro